American Airlines flight 9 västerut är redo för avgang.
Flight 9 är nu redo för avgang fran gate 3.
- Ja? - Har ni nat till Boone City?
Tre avgangar om dagen, men de är fullbokade.
- Vill ni boka? - Ja.
- Vad heter ni? - Derry. D-E-R-R-Y. Fred.
- Hur länge maste jag vänta? - Ni far plats pa flight 37 den 19:e.
Sa länge kan jag inte vänta. Jag har varit utomlands och vill hem.
- Väntelistan är lang. - Jag skulle hämta mina biljetter här.
- Namnet var George H Gibbons. - Här har vi dem.
- Tack. - Kan vi fa väga bagaget?
- Ställ pa dem där. - Ursäkta.
Ni kan försöka hos flygvapnet.
- Var är det? - Pa andra sidan fältet.
Tack.
- Ni har sju kilos övervikt. - Jaha, ja. Vad kostar det?
FLYGVAPNETS TRANSPORTPLAN
Da sa, sir.
Flight 93 till Denver, San Francisco och Seattle.
Den flighten har blivit inställd tills vidare.
- Jasa? - Gar det nat till Detroit?
- Nej. Vad sägs om Cleveland? - Cleveland?
- Fyll i det här. - Jag far väl aka till Cleveland.
- Det är en trevlig stad. - Ja, men jag bor i Detroit.
Finns det nan chans att komma med till Boone City?
Har ni blivit beordrad dit?
Ja.
Det finns ingen plats nu, men fyll i det här sa ringer jag om det blir plats.
Jag far väl vänta.
Jag behöver nagra som kan hjälpa mig att bära den här till planet.
Kom.
- Den är säkert blytung. - Vad är det? Är ni trötta?
Kom. Den här vägen.
Ta det försiktigt i trapporna.
Har ni den?
- Ta det försiktigt i trappan. - Aj, min rygg.
- Kapten Fred Derry. - Jag kommer.
- Parrish. Homer Parrish. - Här.
Ni är Derry och ni Parrish?
Jag fick just höra att det gar en B-17 till Boone City.
Den mellanlandar flera ganger, men ni kommer dit imorgon.
- Perfekt. - Skriv pa här.
Det är verkligen underbart att fa aka hem.
- Här, matrosen. - Skriv under pa linjen.
- Jag gör det. - Skulle jag inte kunna stava mitt namn?
Jag tänkte bara...
Jag vet. Tack.
Det är bäst ni skyndar er. Hon lyfter snart.
Jaha, tack. Kom, matrosen.
Var är ert bagage? Ursäkta, korpral.
- Bor ni i Boone City? - Ja, kapten.
Glöm gradbeteckningarna, jag har muckat.
- Var bor du i Boone? - Pa West 17th Street.
Vet du var Jackson High ligger? Det är strax bortom den.
- Halla, där. - Hur är läget?
- Jag heter Fred Derry. - Al Stephenson.
- Och det här är Homer... - Parrish.
- Kul att träffas. - Är du ocksa fran Boone?
- Jajamän. - Hur länge sen är det du var hemma?
Nagra hundra ar.
Vi sätter oss i radiosektionen först.
Sen sätter vi oss i nosen och tittar pa gamla goda USA.
Titta pa bilarna där nere. Man kan till och med se människorna i dem.
Det verkar som om vi följer en vägkarta.
- Är det första gangen du flyger? - Ja.
Jag sag en massa plan. Jag var pa ett hangarfartyg.
Men jag visste inte att allt sag sa vackert ut här uppifran.
Visst är det vackert.
Det tyckte aldrig jag. Mitt kontor sag ut sa här.
- Var du bombfällare? - Ja. Det var där bombsiktet satt.
Jag tillbringade mycket tid pa knä där uppe.
- Bad du? - Ja, det ocksa.
- Cigarett? - Tack.
Jag kan ta den själv.
Här, jag har eld.
Tack.
- Är nan av er vidskeplig? - Nej, da.
Jag är det.
Ni skulle se mig öppna en ölflaska.
- Du klarar dig minsann. - Tack.
- Du sag väl en del strider. - Nej, jag sag inte mycket av kriget.
- Inte pa samma sätt som ni. - Driver du med armén?
Nej, jag jobbade i verkstan under däck.
Jag deltog i manga strider.
Men jag sag inga japaner och var langt fran granaterna.
När vi sänktes brann det och exploderade överallt.
Jag beordrades upp pa däck och över bord. Jag fick brännskador.
När jag vaknade igen var jag pa en kryssare och mina händer var borta.
- Sen var allt lätt. - Lätt?
De tog hand om mig. De lärde mig att använda de här.
Jag kan sla telefonnummer och köra bil. Och lägga mynt i en jukebox.
Det är ingen fara med mig. Men...
Men vad, matrosen?
Jag har en flickvän.
- Vet hon vad som har hänt med dig? - Visst. De vet det allihop.
Men de vet inte hur de här sakerna ser ut.
- Vad heter flickan? - Wilma.
Vi gick i high school tillsammans.
- Wilma är nog en fin tös. - Ja.
Det kommer att ordna sig. Vänta bara.
Javisst. Det är bara att vänta.
Wilma är bara barnet. Hon har aldrig sett sana här krokar.
Vänta bara tills jag berättar för de där hemma om resan.
Jag är den förste i familjen som har flugit.
Minns du hur det kändes när du skickades iväg utomlands?
- Lika väl som jag kan mitt eget namn. - Det känns likadant nu.
Fast starkare.
Jag vet vad du menar.
Lite nervis att mucka.
Det som skrämmer mig mest är att alla kommer vilja rehabilitera mig.
Jag vill bara ha ett bra jobb, en bra framtid och ett hus stort nog at mig och min fru.
Far jag de sakerna sa blir jag rehabiliterad pa ett kick.
Det är väl inte för mycket att be om.
- Är du gift? - Ja.
Sen hur länge?
20 ar.
Det var som sjutton.
Vi hann inte ens umgas i 20 dar innan jag blev inkallad.
Jag gifte mig med en flicka som jag träffade pa exercis i Texas.
Ni kommer att hinna lära känna varandra nu.
Ja.
Jag undrar hur det gar för Homer med hans flicka.
Jag hoppas Wilma är en fin tös.
Stan har inte förändrats mycket.
Nej.
Där har vi golfbanan. Folk spelar golf.
Precis som om ingenting har hänt.
Där är ju Jackson Highs footballsplan.
Tänk om jag fick en dollar för varje forwardpassning jag gjorde där.
Gamla goda Jackson High.
- Det där maste vara den nya flygplatsen. - Ja, vi flyger in mot den.
Du store.
Tänk att det finns sa manga flygplan.
- Och de ska skrotas. - Va?
De kunde vi ha haft användning för -43.
Ja, säkert.
Vissa ser splitternya ut. Fran fabriken till soptippen.
De duger inte till nat nu.
Vi maste ta oss ur nosen när vi landar.
Där är basebollstadion.
- Hur gar det för Beavers? - De ligger sexa.
I andra divisionen.
SKA DET VARA EN VARMKORV?
BEGAGNADE BILAR
BRA MAT
SKOPUTSNING
Där är Butch's Place.
Jösses, Butch har skaffat neonskylt.
Har ni varit där? Ägaren är min morbror.
Reko grabb. Fast familjen gillar inte att han säljer sprit.
- Bästa stället i stan. - Vi kan väl ses där nan gang.
Här bor jag.
- 1517? - Det är fjärde huset härifran.
Jag undrar om Wilma är hemma.
Ska vi aka till Butch's Place?
Vi kan ta nagra drinkar och sen aka hem.
Du är hemma nu.
Vi ses.
- Hej da. - Vi ses.
- Vart ska vi nu? - Vänta lite.
Det är Homer. Mamma. Pappa. Homer är hemma.
Kom!
- Min pojke. - Älskling.
Det är sa skönt att se dig.
- Visst är det underbart. - Där är Wilma.
Nu aker vi.
Nej, jag tar den.
Vad är det, mamma?
Inget.
Mamma är bara sa glad att du är hemma.
Ja.
Flottan har minsann lärt honom hur han ska använda krokarna.
De kan inte lära honom att krama sin tös eller att stryka henne över haret.
- Är det nästa? - Ja, nästa till vänster.
Vi kan släppa av dig först.
Nej, du bor närmast.
Och vi tar ingen drink hos Butch heller.
Det känns som om vi ska anfalla en strand.
Snyggt hus. Är du pensionerad alkoholsmugglare?
Nej, inget sa sofistikerat. Jag är bankir.
- Vad kostar det? - Ta handen ur fickan.
- Jag har högre grad än du. - Ja, kapten.
- Lycka till. - Tack.
Ja, det ska jag.
Ja, sir.
Vänta ett ögonblick.
- Vem söker ni? - Mrs Stephenson.
Ett ögonblick. Jag ska meddela att ni är här.
Lägg pa luren. Jag är hennes man.
- Är ni mr Stephenson? - Fanjunkare Stephenson.
Vad väntade ni er? En general?
Förlat att ni fick vänta.
- Fjärde vaningen. - Ja, sir.
Jag öppnar, Peg.
Var är mamma?
Vem var det som ringde pa, Peggy?
Rob, vem var det...?
- Jag ser för hemsk ut. - Vem har sagt det?
- Du kommer ju helt oanmäld. - Jag ringde fran Portland.
- Du sa att du inte skulle komma förrän... - Vi tog ett plan till Welburn.
Jag trodde att vi skulle fastna där, men det gjorde vi inte.
- Är allt väl? - Ja, da.
- Och med dig? - Självklart.
- Far jag se pa dig. - Titta inte nu, jag maste raka mig.
Nu är det min tur, mamma.
Min fina pappa.
Jag ringer Kenworthys och säger att vi inte kommer.
- Kenworthys? - Ja.
Min son. Och min dotter. Jag känner inte igen er. Vad har hänt?
Vi har bara växt. Det är väl bra?
Jag vet inte än. Jag maste lära känna er först.
Alice, det är Milly. Jag är ledsen, men vi kommer inte över.
Jag menar, jag är glad.
Du förstar Al...
Min man.
Ja. Han är hemma.
- Freddy. - Hortense.
Pat.
Det är Freddy. Han är hemma igen.
- Hej. - Om vi visste att du skulle komma...
Da skulle vi ha snyggat till här.
Har du inget att säga till din son?
- Det är kul att se dig. - Se pa honom.
Se pa din hjälteson. Alla de där banden pa bröstet.
Berätta för din far hur du fick dem och vad de betyder.
- Var är Marie? - Marie?
- Ja, är hon ute? - Marie är inte här.
- Kommer hon snart? - Hon bor inte här.
- Hon bor i lägenhet i stan. - Varför berättade ingen det?
Vi ville inte oroa dig när du var sa langt borta.
Det var opraktiskt för henne att bo här när hon började jobba.
Men vi skickade dina brev och checkar till henne.
Har hon börjat jobba? Var?
Pa nan nattklubb. Jag vet inte vilken.
Den stackars flickan jobbar dygnet runt.
- Var bor hon? - Grandview Arms pa Pine Street.
Du behöver inte oroa dig. Marie mar bra...
Vi träffade henne i julas. Hon gav oss sana fina presenter.
- Hon är en san snäll flicka. - När gar hon till jobbet?
Efter kvällsmaten, tror jag.
Kan jag lämna mina grejer här? Jag hämtar dem senare.
Ska du inte stanna och äta lite?
Nej, tack.
Vi ses.
- Det är sa skönt att du är hemma. - Ja, det är skönt att vara hemma.
Här har du en mössa.
Det här är ett samurajsvärd.
Tack sa mycket, pappa.
Och här är en flagga som en död japansk soldat hade.
Det är meddelanden fran släktingar som önskar lycka till.
Japanerna har en annan syn pa familjeförhallanden.
Helt annorlunda mot var.
Du var väl i Hiroshima?
Märkte du hur radioaktiviteten hade paverkat de överlevande?
Nej. Skulle jag ha märkt nat?
Vi har fatt lära oss om atomenergi i skolan.
Var fysiklärare säger att vi befinner oss i ett läge
där människosläktet maste lära sig att leva tillsammans, annars sa...
- Annars. - Just det.
När man kombinerar atomenergi med jetdrift och radarstyrda missiler,
sa kan man tänka sig...
Du driver med mig.
Du har varit pa alla de här ställena och sett allt.
Jag har inte sett ett dugg.
Jag borde ha stannat hemma och tagit reda pa vad som verkligen försiggick.
Jag har diskat färdigt.
Du maste väl inte diska? Har hushallerskan ledigt?
Var hushallerska försvann för tre ar sen.
Men det gör inget för jag har läst hemkunskap.
Vad har hänt med den här familjen? Atomenergi och hemkunskap...
Det är kriget. Du har väl hört talas om alla problemen pa hemmafronten?
Vi läste om det i Stars and Stripes. Vi tyckte hemskt synd om de civila.
Det behövdes inte. Vi klarade av problemen. Vi är sega.
Har du inga läxor?
Jo.
- God natt. - Du behöver inte lägga dig än.
Ska du inte ta souvenirerna som pappa gav dig?
Tack sa hemskt mycket.
God natt.
- God natt, mamma. - God natt, älskling.
Det är kul att ha dig här, pappa. Snart blir allt som vanligt.
Eller sa blir jag tokig.
Vad tycker du om barnen?
Barnen?
Jag känner inte igen dem. De har blivit sa stora.
Jag ville att de skulle vara som när du akte men det gick inte.
- Peggy har väl en massa pojkvänner. - Hon är väldigt populär.
- Har hon nan favorit? - Hon har inte berättat om nan.
Men du har berättat allt som hon behöver veta?
Som vada?
Har du?
Hon har jobbat pa sjukhus i tva ar. Hon vet mer än du och jag.
- Vill du ha en cigarett? - Har du glömt att jag inte röker?
- Förlat. - Det gör inget, älskling.
Ja, det är skrämmande.
Vad?
Ungdomen.
Träffade du inte unga i fält?
Nej, alla var gamla gubbar, som jag.
Ja...
Visst är det hemskt att vara gammal?
- Sätt dig och koppla av. - Jag star hellre.
Kan man fa en drink?
Jag ska se efter.
Vi har ingen bacon till pappas frukost. Jag gar ut och handlar imorgon bitti.
Är det här all sprit vi har?
Ja, tyvärr.
Jag önskar att han hade förvarnat oss.
Det är ingen fara.
Sa att vi kunde ha handlat.
Jag vet att det är svart, men det är bara för att pappa är galen i dig.
Han har varit borta sa länge och saknat dig sa oerhört.
Han kan inte bara komma in och...
Jag har en stralande idé. Vi tre kan väl ga ut.
- Ikväll? - Ja.
- För att fira min hemkomst. - Inte jag.
Jo, du ocksa. Alla tre. Jag vill göra nat. Se nat.
Jag har varit bland vildar sa länge
att jag maste fa känna pa civilisationen igen.
Rupert, kan vi fa en till?
Det här landet har daliga tider framför sig.
Det rader högkonjunktur tack vare kriget men den är snart över.
Nästa ar kommer lagkonjunkturen och arbetslösheten breda ut sig.
- Cigarr? - Nej, tack. Jag har min pipa.
Blev du inte beroende av tobak i flottan?
Bara cigaretter, mr Cameron. Tack.
Wilma säger att du var i Filippinerna.
Jag var där, mrs Cameron, men jag sag inget.
- Träffade ni general MacArthur? - Nej.
- Jag har eld. - Tack, det är bra.
Sa där.
- Luella. - Ja, pappa?
Jag har alltid tyckt att han är stilig.
- Vem? - General MacArthur.
- Kan jag hjälpa er? - Nej, sitt du.
- Lemonad? - Tack sa mycket.
- Har ni funderat pa att skaffa jobb? - Jag...
Det är alldeles för snart för Homer att tänka pa jobb.
Han har just skrivits ut.
Ja, men om nagra manader finns inte samma möjligheter som nu.
Försök med försäkringsbranschen. Vi har flera krigsveteraner.
De är bra försäljare, män som har blivit handikappade.
Kom till kontoret, sa kan vi prata om det.
- Förlat. - Det gör inget.
Det gör inget pa den mattan. Hämta en trasa.
Där är en till at dig.
Wilma kan halla den at dig.
Nej, tack. Jag tar en promenad istället.
Var är Homer?
Han gick ut.
Det här är vart hem, pojkar
Hemma i Guds land
Pick-Up Café. Kan chauffören stanna här?
Är det inte dags att aka hem och sova?
Absolut. Sova. Men först ska vi bara ta en sista liten drink.
Säg inte emot. En drink.
Kom med in och ta en drink med oss.
Vad kul att se dig.
Jag hörde att du var hemma, men jag väntade dig inte sa snart.
Min gamle skeppskamrat. Sätt dig.
Sa du lydde mitt rad och kom till Butch's för att ta en drink.
- Hej, Steve. - Gissa om jag är glad att se dig.
Skaka hand med mig. Den bits inte.
- Vad vill du ha? - Jag har drömt om att fa höra det.
Innan jag gick med i flottan fick jag inte dricka sprit.
Han predikade om spritens ondo.
Men nu är jag krigsveteran. Far jag en whisky. Ren.
- Gar det för sig? - En öl at flottisten.
- Jag beställde whisky. - öl.
öl.
Jag gar till nan sylta där jag inte har släktingar.
Vad gör du här? Varför är du inte hemma hos dina föräldrar?
De gick och la sig och jag var inte trött, sa jag tänkte: "Jag hälsar pa Butch."
Jag är glad att du gjorde det.
Skal för dig.
Klarar jag mig inte bra?
- Jo, verkligen. - Tack.
Var har du Al?
Al är hemma i en av stans tjusigaste lägenheter.
Vi lär aldrig se honom igen.
Det här är det bästa stället vi har varit pa.
Där är Al.
Var har du varit? Vi pratade just om dig.
Aj, min rygg!
Kom och hälsa pa alla. Det här är Homer och Fred.
Homer och jag var bada vid slaget vid Lingayen, men vi visste det inte.
Hej.
Det här är morbror Butch.
Jag hörde att du har fatt ny neonskylt. Grattis.
- Nu kan festen börja pa riktigt. - Den här vägen.
- Vi sätter oss. Kom. - Här har vi plats.
Sätt dig. Var är din fru? Jag vill träffa henne.
Jag har inte hittat henne. Hon jobbar pa nan nattklubb.
Vi hittar den innan natten är över.
Vi kammar igenom hela stan, eller hur?
Visst.
Vi har flottan att eskortera oss.
Homer blev av med sina händer. Han har krokar istället.
De stör inte honom, sa ingen annan behöver bekymra sig om dem.
Nu sätter vi igang.
- Telefon. - Tack. Ge dem vad de vill.
- Vilken öl som helst. - Vad vill ni ha?
Hej.
Kul att se dig. Du verkar ma bra.
Nagra gra harstran...
Skal.
Vill du inte ha nat att dricka?
- Ursäkta mig. - Visst.
Vilken känsla att höra dig spela igen.
Vad sägs om "Lazy River"? Minns du den?
Sätt dig.
Wilma ringde.
- Vad ville hon? - Träffa dig.
Kan de inte lämna en ifred?
För att hon tycker om dig. Varför gick du ut och gjorde dem oroliga?
De gjorde mig nervös.
- Hur sa? - Det var inget. Jag vill inte prata om det.
Varför gjorde de dig nervös?
De stirrar pa krokarna eller ocksa vänder de sig bort fran dem.
Sa allt de gör är fel.
Kan de inte fatta att jag bara vill bli behandlad som alla andra?
Som pappa, till exempel.
Han rensade sin pipa, som jag har sett honom göra miljoner ganger.
Plötsligt blev han medveten om att han hade händer, men inte jag.
Han slutade rensa pipan och försökte dölja sina händer,
som om han gjort sig skyldig till nat.
Ge dem lite tid. De lär sig nog.
Din familj vänjer sig vid dig och du vänjer dig vid dem.
Sen kommer allt att bli bra. Savida det inte blir krig igen.
Da behöver vi inte oroa oss, för vi lär sprängas i luften första dan.
Sa ryck upp dig.
Kan du "Among My Souvenirs"?
- Ska vi dansa? - Underbar idé.
Minns du den här laten?
Visst är det trevligt att se ungdomarna roa sig?
Sa du är Als dotter.
Ja. Jag har varit det sa länge jag kan minnas.
Du verkar inte vara Als dotter.
Det är jag inte. Han är min son fran ett tidigare äktenskap.
Vad sa du att du hette?
Jag heter Fred. Hej.
Nej, du...
Du är en förtrollande liten varelse.
- Du paminner mig om min fru. - Du sa aldrig att du var gift.
Jag har en liten kvinna och tva barn i Staterna.
- Men vi tänker inte pa dem nu. - Nej.
Den här kvällen är var.
Det är sant som folk borde tänka pa.
Jag lovar att jag ska göra det.
Det är en sak som jag har velat fraga dig.
Fraga pa. Var inte blyg.
Varför ringer du inte din fru?
Jag kunde inte hitta numret i telefonkatalogen.
Inte behöver du ringa nan.
Vi klarar oss bra.
Du behöver en drink.
- Hej da, allihop. Jag gar hem nu. - Varför det?
- Jag maste. Butch ska köra mig. - Nej.
Du kan inte...
- Ga inte. Jag är strax tillbaka. - Hej da.
- Stackare. Han maste hem.
- Ger inte det dig vissa idéer? - Jo.
Gärna.
Släck ljuset.
Vart gar vi nu?
Följ med mig.
Trappsteg.
- Hej da. - Hej da. Kul fest.
Är det här?
Det ser sa ut.
Drulle...
Hej da och tack för en mycket trevlig kväll.
Lycka till.
- Jag ska hälsa honom. - Gör det.
Och god kväll, min sköna. Det var verkligen trevligt.
- Ja. Vi ses snart. - Javisst.
Ursäkta.
Hej da.
Det är bäst vi väntar och ser att han kommer in.
FULLBELAGT
Han vet nog inte ens om det är rätt ställe.
Kom.
Upp...
- Vart ska vi nu? - Fraga inte. Det blir en överraskning.
- Visst är de ett underbart par? - Ja.
De blir nog lyckliga tillsammans.
- Vem är du? - Minns du inte? Jag är Peggy.
Inte den Peggy.
Vad synd.
Jag vill minnas att du snarkar när du ligger pa rygg.
Var är din hand?
Ge mig din hand.
...mina souvenirer
- Mar Fred bra? - Ja.
- Du kommer att sova gott här. - Ja. God natt.
God natt, älskling.
Fiende klockan fyra.
Lugna dig.
Du har honom.
Han är träffad.
Hon brinner. Hon brinner.
Branden sprider sig. Det är Gadorsky.
Nummer fyra försvinner. Hon bryter ut ur grupperingen.
Se upp för stridsplan.
Den har spritt sig till vingen. Vingen brinner.
Jag har ingen kontroll över det.
Vi störtar.
Hoppa!
Gadorsky, ut ur planet.
Tva fallskärmar har öppnats.
Tre.
Ut nu, resten av er.
Vakna.
- Kärran brinner. Ut med er. - Vakna.
Den brinner upp. Vi störtar. Se upp.
Saja. Somna om nu.
Du behöver inte vara rädd.
Du behöver bara sova och vila ut.
- Förlat att jag väckte dig. - Det gör inget. Men...
Jag vet. Du undrar var du är.
Jag berättar sen. Sov sa länge du vill.
Flög han B-17 eller B-24?
Jag vet inte.
- Vilken flottilj var han vid? - Det sa han inte.
Vad pratade ni om?
Skynda dig. Du kommer för sent till skolan.
Jösses.
Vi ses. Hej da.
Ursäkta. Jag är Rob Stephenson, Peggys bror.
Hon är i köket och lagar din frukost.
Jag maste kila. Hej da.
Sätt dig.
- Det här hjälper nog. - Tack.
Sätt dig.
Du är väl Peggy?
För sista gangen, ja.
- Vill du ha ägg? - Tror du att jag far behalla dem?
Ja, da. De kommer att göra dig gott.
- Vill du ha äggröra? - Det kvittar.
Bra.
Har du sovit gott?
Utmärkt.
Det var bra.
Kan jag hjälpa dig?
Du kan ta kaffe om du vill ha.
Far jag ställa en personlig fraga?
Visst.
Var sov du igar natt?
Pa soffan.
- Fruktansvärt. - Varför det?
Jag borde ha tagit in pa hotell och inte komma hit och störa dig.
Du störde ingen. Vi är glada att ha dig här.
Du hade ända inte fatt nat hotellrum.
Uppförde jag mig illa?
Nej. Det kan man inte säga.
Bra, för jag är gift.
Ja, jag vet.
Jag maste ha varit rätt pastruken igar kväll.
Inte jämfört med pappa.
Din pappa? Vem är han?
Minns du inte Al?
Jovisst, gamle gode Al.
- Var är han? - Han sover nog fortfarande.
Sa du är Als dotter.
Ja, nu vet du hur allt ligger till.
- Jag mar mycket bättre. - Vad bra.
- Är du gift? - Nej.
Det har du väl inte hunnit. Du maste ha varit förlovad.
Nej.
Varför inte? Vad är det med grabbarna här?
De bästa är väl redan gifta.
- God morgon. - God morgon, mrs...
- Säg Milly. - Tack.
- När Al vaknar, hälsa honom... - Du har inte ätit upp din frukost.
Jag har ingen vidare matlust. Dessutom maste jag in till stan.
Nu kanske jag kan ta reda pa var min fru bor.
Jag kör dig. Jag maste till jobbet pa sjukhuset. Jag kommer strax.
- Jag maste ha skämt ut mig igar. - Nej, da.
Du hamnade i daligt sällskap pa Butch's och blev asfull.
Problemet var att jag inte kunde hitta Marie, min fru.
Hon jobbar visst pa nattklubb.
Sant är lätt hänt. Om Al hade kommit senare skulle vi inte ha varit inne.
- Han skulle inte ha vetat var vi var. - Hur mar Al?
- Det vet vi inte än. - Nu är jag färdig.
Hälsa honom när han vaknar att han har haft tur.
- Tack. - Farväl. Tack för allt.
- Vad gjorde du före kriget? - Jag var läskservitör.
- Va? - Jag serverade läsk.
Är du förvanad?
Ja, lite.
Du blandade säkert jättegoda glassdrinkar.
Jajamän. Jag var expert inom mitt omrade.
Jag kastade upp en skopa glass i luften, iakttog hastighet och höjd
och pang - i struten varje gang.
Det var nog där jag lärde mig att fälla bomber.
Vad tänker du göra nu?
Jag tänker inte sälja läsk igen.
Jag kan inte hetsa upp mig över glassdrinkar igen.
Jag vet inte vad jag ska göra,
men jag ska ta god tid pa mig att se mig om efter nat.
När man är sa välberest som du maste Boone City verka rätt trist.
Inte där jag sitter just nu.
Det är inte bara smicker. Jag menar det.
- Vem är det? - Det är jag.
- Här kommer frukosten. - Tack.
- Jag trodde inte du skulle vakna pa länge. - Jag drömde att jag var hemma.
Jag har drömt den drömmen hundratals ganger förut.
Den här gangen ville jag veta om det verkligen var sant.
- Är jag verkligen hemma? - Det verkar sa.
Och du ska bli behandlad som en kung. Du far frukost pa sängen.
Jag har ett svagt minne av att vi har barn. Stämmer det?
- Ja. - Vad blev det av dem?
Rob har gatt till skolan och Peggy kör Fred in till stan.
Han är en trevlig grabb.
Sa där, ja.
Där har du din frukost. Jag har saker att göra.
Det var trevligt att träffa dig.
Det later som om du tar farväl för gott.
Man vet aldrig.
Du och din fru maste komma pa middag.
Det vore trevligt.
Det var en sak till.
Den där drömmen jag hade igar natt. Jag har haft den förut.
Förlat att jag störde dig med den.
Men snäll som du är, sa sa du ingenting om den nu.
Du har varit väldigt snäll.
Sana som du borde massproduceras.
Jag borde nog vänta och se att du kommer in.
Det kanske vore bra.
Ja, ja.
Vad är det fö...?
Hej, gumman.
Älskling, varför sa du inget?
- Jag hann inte fixa till mitt ansikte. - Det behövs inte.
Vad spännande. Är det verkligen du? Kom in, sa jag far se pa dig.
Vad stilig du är.
Alla de där banden. Du far berätta vad de betyder.
Men inte nu.
Far jag se pa dig? Hur visste du att jag var här?
- Jag kom igar och gick till mina föräldrar. - Igar?
Jag var här, men du var pa jobbet. Jag gick fran klubb till klubb.
- Letade du efter mig? - Efter min fru.
Nu har du hittat henne.
- Jag undrar hur det gar för Fred. - Han kan ta vara pa sig själv.
Jag är inte sa säker pa det. Det är inte lätt för glamorösa flygare att vara pa backen.
När man har varit i infanteriet är alla förändringar en förbättring.
Sluta med det där och kom och prata med mig.
Ja, ja. Det var värst vad du har blivit sträng.
- Har vi inte mer grädde? - Nej.
Det är just snyggt när det inte finns mat hemma.
Titta pa mina byxor.
De är för stora. Du ser vad kriget gjorde med min midja.
- Haller du in magen? - Nej, den är borta.
Alla mina kläder maste sys om.
Ha inte för brattom.
När du har ätit glupskt i nagra veckor lär byxorna passa perfekt.
Svara inte.
Ja, han är här.
Är det krigsministeriet sa är jag ute.
- Det är mr Milton. - Vem?
Mr Milton pa banken.
Här kommer han.
Ja, mr Milton.
Ja, det är trevligt att höra er röst.
Ja.
Javisst. Ja...
Inte illa, nej.
Javisst. Självklart.
Det var väldigt vänligt sagt.
Ja.
Jag tittar förbi.
Hon mar bara bra, tack.
Ja, de mar ocksa bra.
Det var...
Tack.
Ja, bra...
Adjö.
Han har ringt varje dag den här veckan. De vill väl ha tillbaka dig pa banken.
- Han vill att jag kommer förbi. - Du ska väl inte jobba direkt?
Du borde vila ett tag. Ta semester.
Jag maste tjäna pengar.
Förra aret var det döda japaner och i ar är det tjäna pengar.
Vi klarar oss för tillfället.
Varför ringer han första dan jag är hemma?
Kan jag inte fa en chans att vänja mig vid min familj? Sätt dig.
- Stolen gar sönder. - Vi ska inte bekymra oss om stolar.
Inte när de vill ha mig tillbaka pa ett fett jobb pa en fet bank.
- Du verkar inte särskilt glad. - Det är jag inte.
- Varför inte, älskling? - Jag tänker pa de andra grabbarna.
Alla de som inte har dig.
- Du är galen. - Nej, jag är alldeles för förnuftig.
- Ja, sir? - Lag inte Bullard's Drugstore här?
Den togs över av Midway. Men gamle mr Bullard är fortfarande här.
- Han star borta vid telefonen. - Tack.
Ja, sir?
- Hej, mr Bullard. - Vad roligt att se er igen.
Det är roligt att se er igen.
- Vad har hänt här? - Jag salde.
Midway hade länge velat ha den här butiken.
- Jobbade inte han här förut? - Jo. Han vill säkert börja igen.
Och han far det säkert, med alla de där banden pa bröstet.
Ingens jobb är säkert nu när alla soldater kommer vällande.
- Vill du träffa var nye chef, mr Thorpe? - Jag tror inte det.
Jag ville bara hälsa. Jag vill inte ha tillbaka mitt gamla jobb.
Jag förstar det. Men Midway är en stor kedja.
Man vet aldrig. Kom.
- Tack. - Vi ses.
- Ni gjorde visst bra ifran er i kriget. - Medelmattigt.
Företaget har bytt ägare, sa vi har ingen skyldighet att ger er jobbet tillbaka.
Jag vill inte ha mitt gamla jobb. Jag vill ha nat bättre.
Vad har ni för meriter och arbetslivserfarenhet?
Tva ar som läskförsäljare och tre ar bakom ett bombsikte.
Har ni nan erfarenhet av inköp fran det militära?
- Nej. - Inköp av utrustning?
Nej, jag fällde bara bomber.
Jobbade ni med personalfragor?
Men som officer hade ni väl en verkställande funktion?
Hade ni inte befäl och ansvar för stridsmoral?
Jag vara bara ansvarig för att bomberna hamnade rätt.
- Jag förde inte befäl. - Det krävdes säkert stor skicklighet.
Men tyvärr har vi inte användning för sana erfarenheter här.
Vi kanske kan erbjuda er jobbet som mr Merkels assistent.
- "Sticky" Merkel? - Clarence Merkel.
Han, ja. Han var min assistent förut.
Han är duktig.
Ert arbete skulle inkludera deltidsarbete vid läskbaren.
- För vilken lön? - 32,50 i veckan.
Jag tjänade mer än 400 dollar i manaden inom flygvapnet.
Kriget är slut.
Jag ser mig omkring lite mer. Tack sa mycket.
Krya pa er fran förkylningen.
Jag maste kila. Vi ses.
Ursäkta mig, flickor.
FRUKOST
LUNCH
MIDDAG
Nej, läget är inte sa bra just nu.
Det rader osäkerhet pa marknaden. Strejker. Skatten är skyhög.
- Tycker ni om cigarren? - Ja, da.
De var svara att fa tag pa under kriget, men inte längre.
Saker och ting blir som vanligt med tiden.
Vi vill ha tillbaka dig.
Det var trevligt att höra, men jag sag att Steese sitter pa min gamla plats.
- Jag vill inte ta hans jobb. - Steese kommer att stanna där.
Du blir befordrad.
Vad sägs om att bli vicechef för smalan, för 12000 dollar om aret?
Vad säger du om det?
Att det inte kan vara sant.
Jobbet finns där.
- Du är den rätte mannen. - Varför tror ni det?
Dina erfarenheter fran kriget är ovärderliga för oss.
Vi har en massa nya problem, som lagen om lan för soldater.
Vi maste erbjuda lan till före detta soldater.
Vi behöver nan som förstar soldaternas problem
och som är väl förtrogen med hur man bedriver bankaffärer.
Med andra ord, dig.
Vad säger du?
- Jag är överväldigad. - Självklart.
- Kan ni komma in med dem nu? - Ja, sir.
- Jag hade tänkt ta det lugnt... - Självklart.
Efter det ni har gatt igenom behöver du semester. Tack.
Du har rätt att njuta av livet innan du börjar arbeta igen.
- Det var vänligt sagt. - Vid tillfälle...
Den innehaller rapporter med alla siffror fran var smalaneavdelning.
Läs dem när det passar.
Portföljen är en liten gava fran banken.
Tack sa mycket.
- Det är roligt att du är tillbaka. - Tack, sir.
Älskling, jag vet att du är förtvivlad.
Men du kan skaffa dig en annan blondin. Sylvia Mack kanske?
Du är ju galen. Hon har jättesöta ben.
Han vill inte att jag jobbar pa kvällarna.
Han säger att det är opraktiskt.
Han är underbar.
Tjusig uniform och en hel silkesbandaffär pa bröstet.
Visst, jag tar med honom nan gang.
Det ringer pa dörren. Det maste vara min Freddy.
Har du en extranyckel? Kan jag fa den?
- Vad tittar du pa? - Jösses, älskling.
Det är första gangen jag har sett dig utan uniform.
Fran och med nu kommer du inte se mig i nat annat.
Jag hämtade den i malgarderoben hos pappa.
Jag ringde Blue Devil.
- Vem? - Nattklubben. Jag sa upp mig.
- Härligt. - Men vi kan väl äta middag där?
Jag vill presentera dig.
Visst, gumman. Den här parfymen köpte jag i Paris.
Fleurette nummer fem.
Och scarfen är snygg. Tänk att fa presenter fran Paris.
Du är en riktig drömkarl. Vad är det för foto?
Bombnedslag i Düsseldorf.
Det där är min B-17.
Vad är det där?
Sma svarta blommor som växer pa himlen.
- Det där är jag. - Det satt ovanför bombsiktet.
- Det flög över Tyskland manga ganger. - Sa rart.
Grabbarna retade mig för det. De fragade: "Vem är hon?"
När jag sa att det var min fru, sa de: "Ingen har en fru som ser ut sa."
"Vad har hon för nummer?"
Kan du ha uniformen pa dig när vi gar ut?
För min skull.
- Tyvärr, gumman. - Jag skulle vara sa stolt över dig.
Snälla?
Ja, ja, eftersom det är du som ber och jag inte har nanstans att hänga den.
Men det är sista gangen.
Gillar du inte mig civilklädd sa far vi stanna här hela tiden.
Vore det sa illa?
Du maste skaffa nya kläder. Den där kostymen är hemsk.
Jag vet. Men tydligen finns det inget nytt att köpa.
Jag vet var man kan fa snygga kostymer mattsydda.
- Finns det en svart marknad? - Om man har de rätta kontakterna
och inte bryr sig om vad det kostar.
Det behöver vi inte bekymra oss om. Jag har kontanter.
Nästan 1000 dollar fran USA: s statskassa.
Du ser stralande ut.
Du är dig lik nu.
Det är sa underbart.
Nu kan vi ha en riktig smekmanad.
Precis som om ingenting har hänt. Som om du aldrig hade varit borta.
Vi är tillbaka där vi började.
- Säg inte sa. - Vada?
Att vi är tillbaka där vi började. Vi vill inte ga tillbaka till det.
Men varför inte? Vad är det?
Glöm det. Jag gick tillbaka till affären och blev pamind om en del saker.
Kom, nu gar vi ut och roar oss.
- Hej. - God eftermiddag.
- Har ni sett Homer? - Han är i förradet.
Han övar sig i att skjuta.
Sa att han kan jaga.
Han borde ha fatt nog av skjutande.
Han vill väl ha nat att göra.
Ja. Jag önskar att jag kunde hjälpa honom pa nat sätt.
Vi har försökt fa honom att känna att han är hemma,
men han drar sig undan hela tiden.
Hej. Vad haller ni pa med?
Inget. Vi bara leker.
Det där är hans flickvän. De är förlovade.
- Letar du efter nat? - Nej. Fortsätt, du.
- Hur gick det? - Sadär.
Det gick ju bra.
Jag kan bli bättre.
Jag har velat prata med dig.
- Om vad? - Om allt. Om oss.
Vada "om oss"? Allt är väl bra?
Nej. Lyssna pa mig.
Jag lyssnar.
Du skrev att vi skulle gifta oss när du kom hem.
Om du skrev det sa var det väl för att du menade det?
Ja, men saker och ting har förändrats.
Har du angrat dig?
Har jag sagt att jag har angrat mig?
Nej.
Det är det som är problemet. Du har inte sagt nat alls.
- Det är väl inte laddat? - Nej, da.
Tror du inte att jag kan hantera vapen?
Jag vet inte vad jag ska tro.
Jag vet bara att jag älskade dig när du akte och att jag älskar dig nu.
Andra saker kanske har förändrats men inte det.
Vill ni se hur krokarna fungerar?
Vill ni se missfostret?
Jag ska minsann visa er.
Titta noga.
Jag menade inget illa.
Jag bara...
Förlat.
Det är inte ditt fel.
Ga och lek med dina kamrater.
Jag vet. Det var fel.
Jag skulle inte ha betett mig sa.
Det var inte hon som brände av mina händer.
Det ordnar sig. Jag maste bara komma över det.
- Jag kan hjälpa dig, om jag far. - Jag maste bearbeta det själv.
Jag vill bara att folk ska behandla mig som alla andra,
istället för att tycka synd om mig.
Det är väl svart för folk att göra det.
Jag maste kanske vänja mig vid det och strunta i det.
- Kan inte jag...? - Nej. Jag maste bearbeta det själv.
- Ja? - Jag gar och lägger mig nu.
Jag kommer.
- God natt, min son. - God natt.
Tack.
- Hej, gumman. - Vad har du där?
Kvällsmaten. Majssoppa, potatissallad, salami och leverkorv.
Jag har bokat bord pa Jackie's Hot Spot.
- Vi ska äta hemma. - Är du sjuk?
Nej, älskling. Pank.
- Pank? - Just det.
Vart tog pengarna vägen?
Vi har gjort av med dem.
Jag sa inte att pengarna nästan var slut
för jag hoppades att jag skulle fa ett jobb.
Men jag far inget jobb,
sa vi far glömma Jackie's Hot Spot, Blue Devil och alla de andra.
Varför far du inget jobb? Försöker du?
Jag har varit överallt - pa alla arbetsförmedlingar.
De föreslar att jag blir lärling
eller gar i yrkesskola.
Nagra ar med dig i lekskola.
Vad skulle jag göra under tiden?
Du kan hjälpa mig med läxan.
- Mar du bra? - Javisst. Hursa?
Jag menar till sinnet...
Menar du att jag börjar bli knäpp?
Jag har undrat lite.
Vad var Gadowsky?
- Var har du hört om honom? - Du pratar i sömnen.
Det brinner och du vill att nan ska hoppa ut.
Du säger "Gadowsky" hela tiden.
Gadorsky.
Han var en vän, en pilot. Han blev nedskjuten över Berlin.
- Kan du inte komma över det? - Jo.
Kriget är slut. Du kommer ingen vart förrän du slutar tänka pa det.
- Du maste komma över det. - Ja.
Jag sa inget, men jag har sparat lite pengar.
Jag bjuder pa middag ikväll.
Spara dem lite till. Vi kan behöva dem nan gang.
Tack, men vi äter här hemma.
Jag är hungrig. Jag gar ut ensam.
- Nej, du äter det jag lagar. - Släpp mig.
Fredsdomaren sa ju "i nöd och lust". Det här är "nöd".
- När är det dags för "lust"? - När jag har fatt rätsida pa allt.
När jag inser att jag inte är officer längre.
Jag är bara en arbetslös läskförsäljare.
Sätt dig och läs en tidning eller lyssna pa radio medan jag lagar soppan.
Jag ska laga nat gott at dig.
Precis som jag gjorde i läskbaren före kriget.
Parfym och kosmetika är det vi säljer bäst av.
Det utgör 34 °/¤ av bruttointäkten och en ännu större del av vinsten.
Som du förstar är vara kunder kvinnor.
Ja, jag förstar det.
Du maste bekanta dig med det korrekta uttalet av parfymerna.
- Rêve Romantique. - Det betyder romantisk dröm.
- Kan du franska? - Tillräckligt för att ga pa bar i Paris.
Jag vill göra en sak klar. Namnet "Sticky" gar inte för sig.
Ja, mr Merkel. Jag förstar.
Den här veckan försöker vi sälja Champagne skumbad. 1,98 dollar.
Här har vi nagra special... Titta.
Här har vi nagra specialförpackningar...
- Tack. - God morgon, mr Latham.
Vad har vi här? Bretton Woods-avtalet?
Det där är mr Novak. Han ansöker om ett soldatlan.
- Jag tar emot honom. - Mr Novak.
- Sätt er. - Tack, sir.
Säg inte "sir".
Jag är fanjunkare.
- Ni var visst i flottan. - Ja, sir.
Jag menar, ja. I konstruktionsbataljonen.
- Var var ni nanstans? - överallt i Stilla havet.
- Den ena ön efter den andra. - Vad gjorde ni?
Vi gick iland före trupperna och tog hand om minor och föremal pa botten.
Ibland byggde vi landningsbanor.
- Det later intressant. - Nej, det blev enformigt.
Alla öarna ser likadana ut. Fast lwo Jima var annorlunda.
Jag har hört det.
Jag ser att ni har fru och fyra barn.
Ja, vi skulle haft fler om jag inte varit borta i tre ar.
- Och nu vill ni köpa en gard. - Jag har tittat ut en fin egendom.
16 hektar i närheten av Anton Corners.
Har ni nan säkerhet för lanet?
- Vad innebär det? - Nat som kan betala av lanet.
Har ni nan egendom?
Har ni aktier eller obligationer? Fastigheter? Värdeföremal?
Nej, jag har ingen egendom.
Det är därför jag vill ha lanet sa jag kan köpa egendomen.
Jag förstar.
Ingen säkerhet. Det komplicerar saker och ting.
Jag är en duktig jordbrukare. Jag ägnade mig at jordbruk under kriget ocksa.
Jag ägnade min fritid at att odla sma täppor pa öarna,
sa att min enhet fick färska tomater och grön majs.
Och före kriget var jag arrendebonde, precis som min far före mig.
Nu skulle jag vilja ha en liten bit mark som är min egen.
- Ni gillar att odla saker? - Ja, sir.
Det rader matbrist i världen,
sa jordbruk är det viktigaste man kan ägna sig at.
Haller ni inte med om det?
Jo.
Jag tycker inte att jag ber banken om välgörenhet.
Det är en rättighet - det har andra soldater sagt -
att regeringen garanterar oss lan...
Ert lan skulle administreras av den här banken.
Vi kan ge er hälften av de 6000 dollar ni behöver.
Det innebär en risk för banken.
Ursäkta mig.
Sa här är du.
- Sa det är här du jobbar. - Ja. Är du här för att rana banken?
Kolla, 200. Det är vad jag far varje manad fran och med nu.
Härligt.
- Är det säkert att vi inte har lurat dig? - Jag höll ögonen pa kassören.
Visste du att Fred jobbar pa Midway Drugstore?
- Nej. - Han presenterade mig för sin fru.
- Jasa? - Vilken brud!
Vi maste träffas pa Butch's allihopa.
Ja. Jag ska dit nu.
- För att ta pianolektioner. - Ska du...
Lär dig lite at mig.
Vi ses.
Som sagt, det innebär en viss risk.
Vi maste lata värdera egendomen. Men ni far ert lan.
Jag vet inte hur jag ska kunna tacka er.
Bry er inte om det. Ni verkar vara en bra risk.
När tomaterna börja mogna vill jag ha gratis smakprov.
- Jag hör av mig när pappren är färdiga. - Tack, sir.
Gud välsigne er.
Jag har sett reklam för det här.
Night of Bliss. Stämmer allt det sägs om den?
Vad star det? "Oförglömlig, provocerande, smäktande."
Ja, säkert.
Dexter.
- Släpp leksakerna, pysen. - Jag heter inte pysen.
- Sluta. - Jag ville bara se hur den fungerade.
Förlat. Du hörde vad mamma sa.
Seduction. Hur mycket kostar den?
Den är rätt dyr. Den kostar 16,50. Men flaskan är hyfsat stor.
Ja, där ser ni själv.
- Den är ett säkert kort. - Vad menar ni?
Det är en parfym som passar alla humör.
- Jag tar den. - Utmärkt.
Mamma, titta. Pang, pang, pang!
Jag sköt ner det!
Jag ber om ursä...
Tack sa mycket. Jag kommer om ett ögonblick.
Varsagod.
Damen här ska sla in den at er.
- Tack sa mycket och pa aterseende. - Tack.
- Bra gjort. - Jag ville klappa till honom.
Vi far inte smaprata med folk, savida vi inte säljer nat.
- Da köper jag väl nat. Vad är det här? - Youth Recaptured, en ansiktskräm.
Men du behöver inte sant strunt.
Det där är underlagskräm. Det här är rengöringskräm.
Här har du ett spartips. Om du inte använder den behöver du inte den här.
Lite fuktighetskräm, kanske? Den här kostar 2,98 dollar.
Och halva priset vore ett rövarpris.
Jag kom inte för att handla.
Pappa sa att du jobbade här. Jag ville bara hälsa pa dig.
Vänta lite. Jag har...
Jag har en timmes lunchrast klockan ett. Är du upptagen da?
- Nej. - Tack, fröken.
Vi ses utanför om 20 minuter. Pa aterseende.
Tack.
- Äppelpajen är hemlagad. - Bra.
Tack.
Det är trevligt här. Jag hade inte hört talas om det.
Jag brukade komma hit före kriget.
Jag brukade tänka pa det under kriget.
Jag tänkte: "När jag kommer hem ska jag aldrig äta pa billiga hak som Lucia's."
Vad mer trodde du inte att du skulle göra?
Inget speciellt. Det var bara tva saker jag var säker pa.
För det första att jag aldrig skulle tillbaka till affären.
Vad var det andra?
Det var ännu dummare.
Jag drömde om att ha ett eget hus.
Ett fint litet hus at mig och frun pa landet...
I förorten i alla fall.
Sana faniga drömmar har man när man är borta.
Man behöver inte vara utomlands för att ha sana drömmar.
Nej, man kan fa galna idéer här hemma ocksa.
- Du maste vara tillbaka klockan tva. - Ja.
Da är det väl bäst...?
- Ja. Kan vi fa notan? - 85 cent var, plus moms. 1,76 dollar.
Tack sa mycket. Adjö.
- Adjö, signorina. Pa aterseende. - Ja. Hej da.
Det skulle inte ha fatt hända.
Men det var oundvikligt.
Vi diskuterade ett lan till en man. Vad hette han?
Ja, jag beviljade det.
Far jag fraga pa vilka grunder?
Jag gick efter mitt eget omdöme.
Men han har ingen säkerhet.
- Du sag visst nat hos honom. - Ja.
- Vad var det? - Säkerhet.
Säkerhet.
I militären mötte jag män som blivit av med allt de ägde
utom det de hade pa kroppen.
Jag sag hur de testades. Vissa klarade sig, andra inte.
Men man märkte vilka man kunde lita pa.
Jag garanterar att den här Novak är palitlig.
Hans "säkerhet" finns i hans kropp och i hans rättigheter som medborgare.
- Han förnekas inga mänskliga rättigheter. - Jo...
Vi behöver inte höja vara röster.
Eftersom du har godkänt lanet är ärendet avslutat.
- Men i framtiden däremot... - Ja, jag förstar.
I framtiden maste jag vara försiktigare.
Tack.
Du vet hur jag känner för dig.
Jag har alltid sett dig som en i familjen, sa att säga.
Som min egen s... yngre bror.
Jag utsag dig personligen till jobbet och jag vet att du är duktig.
Vi vill hjälpa krigsveteraner när vi kan.
Men vi maste komma ihag att det inte är vara pengar vi delar ut.
De tillhör vara kunder och vi kan inte ta risker med dem.
Jag ska komma ihag det.
Vi ses pa Union Club 19.30.
- Och hälsa din underbara fru. - Tack.
Skynda dig att klä dig. Ta din nya kostym.
Vi ska äta middag pa Embassy Club.
Det kostar ingenting. Vi blir bjudna.
- Av vem? - Miss Peggy Stephenson.
Hon ringde och sa att hennes pappa kände dig. Hon lät trevlig.
Hon ska ut med en pojkvän och ville ha med oss.
- Sa du att vi kommer? - Jajamän.
Ring och säg att vi inte kan. Säg att jag har nat annat för mig.
- Vem är Peggy Stephenson? - En flicka bara.
Ja, ingen känguru i alla fall. Var träffades ni?
Den kvällen jag kom hem bjöd Al Stephenson hem mig.
Hon är hans dotter. Vi har inte träffats förut.
Eller sen dess?
Om du vill göra en stor affär av det här, lär du bli besviken.
Jag gillar inte att ta emot gavor.
Det är bäst du vänjer dig, för dina 32,50 i veckan räcker inte langt.
Sta stilla.
Du maste nog halla tal.
Jag tänker ga situationen till mötes ordentligt pastruken.
- Peggy ska ut med Woody Merrill. - Vem är han?
Bill Merrills son.
Merrills är bra folk. De har MKV.
- Vad betyder det? - Maximal kreditvärdighet.
- Är hans avsikter hedervärda? - Knappast.
Men Fred och hans fru ska följa med som förkläden.
Det var just snyggt.
- Jag tror att hon är galen i honom. - Merrill?
Nej, Fred.
Har du nagra bevis för det?
Det är nat jag känner pa mig.
Men jag brukar vara bra pa sant.
- Cocktail. - Nej, den här är till Woody.
Inte förnekar du din far en liten droppe en kall kväll?
- Jo, om jag kunde. - Jag hörde att du ska träffa Fred.
- Ja. - Hurdan är hans fru?
Jag vet inte. Jag berättar sen.
De serverar cocktailar pa Union Club.
Sana som mrs Milton serverar: rosa, söta och kväljande.
Jag fragade Peggy om Freds fru.
Jag vet nog vad ni tror.
- Vad tror vi? - Att jag är kär i Fred.
- Nej, det skulle aldrig falla mig in. - Tyst med dig.
Är du kär i honom?
Ja.
Men jag vill inte vara det.
Därför jag bad honom och hans fru att följa med oss ikväll.
Det borde ha en positiv inverkan pa mig.
När jag väl lär känna henne...
Da kommer säkert alla dumma griller försvinna.
Vi behöver inte oroa oss för henne. Hon klarar sig.
Det tror hon, ja.
God kväll.
Du känner min far.
- Trevligt att ses igen. Drink? - Tack.
Jag har spelat golf med din far.
- Har ni varit pa klubben pa sistone? - Nej.
Vi maste skynda oss.
- Ha det sa trevligt. - Tack.
Hälsa Fred.
Kom.
Ja, mr Milton.
Sluta.
Vi maste skynda oss.
Vart land maste idag representera detsamma som alltid.
Individuell initiativförmaga.
Vart land har obegränsade möjligheter för alla.
Det är ytterst passande
att vi har samlats här ikväll för att ära en som ha kämpat för den friheten.
Mina damer och herrar, vi hälsar var vän, medarbetare och hjälte.
Res dig upp.
Mina damer och herrar, det är ett nöje att vara här.
Jag är glad att jag är nanstans.
Jag är väldigt glad.
Ni kan ställa flaskan här.
- Sa slipper ni ga fram och tillbaka. - Gamle gode Al.
Jag är glad att ni alla har klarat er sa bra.
Som mr Milton sa passande uttryckte det,
vart land befinner sig idag där det befinner sig idag. Var nu det är.
Ni haller säkert med om att det är dags att sluta tramsa,
ägna oss at väsentligheter, glömma kriget och ge oss ut och fiska.
Men jag tänker inte säga det.
Jag ska sammanfatta det i ett ord.
Min fru tycker inte att jag ska sammanfatta det i ett ord.
Jag klarade mig bra i militären
för att jag hade fatt sa bra utbildning pa banken.
Kunskaperna som jag fatt pa banken tillämpade jag pa problem i infanteriet.
En dag i Okinawa sa en major: "Ser ni kullen?"
Jag sa: "Ja, jag ser den." Da sa han:
"Ni och er pluton anfaller kullen."
Sa jag sa: "Men det skulle innebära en stor risk."
"Vi har inte tillräckligt med säkerhet."
"Jag vet", sa majoren, "men ni ska ända anfalla den."
Sa jag sa till honom: "Tyvärr, majoren. Utan säkerhet blir det ingen kulle."
Sa vi anföll inte kullen och vi förlorade kriget.
Den lilla historien har stor betydelse.
Men jag har glömt vad det var.
Som avslutning vill jag berätta en rolig historia.
Jag kan flera historier, men jag vet inte hur jag ska göra dem rumsrena.
Sa jag säger bara det här:
Jag älskar Cornbelt Loan and Trust Company.
Vissa säger att banken har problem med hjärtat.
Jag vägrar lyssna pa sant.
Var bank lever. Den är generös och mänsklig.
Vi kommer att ha en sa lang kö av kunder
som ansöker om smalan
att man kommer att tro att vi riskerar folks besparingar.
Och det kommer vi att göra.
Vi spelar med vart lands framtid som insats.
Tack.
Jag orkar inte mer. Nu sätter vi oss.
Vi kommer inte ut. Jag är fast.
Men god dag.
Ursäkta.
Vi kommer inte att ramla.
- Blir det bordet bra? - Allt är utmärkt.
Tack sa mycket. Vill ni beställa nu?
Förlat.
- Jag förstar det inte. - Vada?
Varför du inte är galen i mig. Jag tycker att jag är snygg.
- Det är du. Du är oemotstandlig. - Varför stretar du emot, da?
Alla äktenskap behöver inte vara sa.
- Hur da? - Som Freds och Maries.
- Vad är det för fel pa deras äktenskap? - Det är bara en liten detalj.
De tycker inte om varandra.
Det är förskräckligt ute pa dansgolvet.
- Vill du inte dansa mer? - Gärna. Far jag lana honom?
Javisst.
- Varför gjorde du det här? - Vad menar du?
Du ringde Marie och bjöd ut oss bada tva.
- Jag gjorde det med avsikt. - Varför?
För att bevisa för mig själv att det som hände i eftermiddags inte hände.
Men det gjorde det.
Det var oundvikligt.
Och om vi fortsätter att träffas kommer det att hända igen.
Ursäkta.
Ursäkta mig.
- Vi vill att ni tar kort pa oss där borta. - Jag kommer.
Ursäkta.
- Hej, Marie. - God kväll.
- Se upp. Fler vargar. - Jag vet.
Bry dig inte om skylten. Kliv pa bara.
- Woody är gullig. - Han är rolig.
Han har stalar ocksa. Familjen äger halva stan.
Han har ett gott öga till dig.
Jag vill inte lägga mig i, men lägg vantarna pa Woody - fort.
Vi är vänner, men det är ingen romans mellan oss.
Bry dig inte om romansen. Det brukar lösa sig. Jag vet.
Det sägs att pengar inte är allt. Kanske inte, men det hjälper.
När Fred var borta fick jag ut över 500 dollar i manaden
fran hans soldatlön och fran mitt jobb.
Nu maste vi leva pa det Fred tjänar i affären. 32,50 i veckan.
Stackars Fred. Du tycker nog att han är dyster. Men sa var han inte förut.
Militären har paverkat honom. Hans livsgnista har försvunnit.
Han kommer inte att trivas med det jobbet.
- Han far nog nat bättre. - Om fem ar kanske han far 50 dollar.
San lön kan man inte bygga ett lyckligt äktenskap pa.
Du är söt, men du behöver lite mer smink.
Och fixa till frisyren. Du ska fa min frisörs namn.
Men du behöver inte oroa dig.
Du far Woody och ni lever lyckliga i alla era dar. Jag lovar.
Tack.
Flytta ihop er och lägg armarna runt varandra.
Gör det. Det rör mig inte.
Vänta, jag säger till. Se glada ut nu. Prata, allihop.
Vad trevligt det här var. Vi maste göra om det.
Ta kortet nu.
Vi vill ha fyra kort.
Mr Milton verkade entusiastisk över ditt tal.
Visst. Han verkade vara det, den gamle hycklaren.
- Tänk om du far sparken imorgon? - Nej, han gör inget överilat.
Han kommer att stödja mig till nästa gang jag beviljar ett sant lan.
Da kommer jag att fa kämpa igen.
- Ja? - Det är jag.
Kom in, älskling.
- Hade du trevligt? - Inte särskilt.
Vad är det här? Barntimmen?
Ursäkta.
Hur var hon?
Jag är glad att jag gick ut med dem.
Även om det inte var sa trevligt.
Det krävdes mod och det har du gott om.
Jag behöver det. Jag har bestämt mig.
- Duktig flicka. - Vad ska du göra?
Jag ska göra slut pa deras äktenskap.
Jag star inte ut med att se Fred med en kvinna han inte älskar.
Och som inte älskar honom.
Det är hemskt. Det är förnedrande och det gör honom modfälld.
Nan maste hjälpa honom.
- Säkert att han inte älskar henne? - Självklart.
Sa han det?
- Sa hon det? - Nej.
Sa du drog dina egna slutsatser.
Han älskar henne inte. Han hatar henne. Jag vet det.
Tror du att du är Gud? När fick du makt att styra över folks liv?
Är Fred kär i dig?
Ja.
- Har du umgatts med honom? - Bara en gang. Idag.
Det gick mycket anständigt till.
Men när vi tog farväl
omfamnade han mig och kysste mig.
Da visste jag det.
Tror du att en kyss betyder nat fran en charmör som Fred?
Du känner honom inte. Du vet inget om hur han är funtad.
Det vet inte hon heller. Hans fru.
Det var nog sa hon tänkte -
en charmör med gott om pengar.
Nu är han ingen charmör längre och hon är inte intresserad.
Medan du är visheten själv.
Du kan se in i hans själs djupaste skrymslen.
Ja, för att jag älskar honom.
Sa du ska förstöra deras äktenskap. Hur?
Ska du göra det med en yxa?
Det angar inte dig hur jag gör det.
Du har glömt hur det är att vara kär.
Hörde du det? Jag är sa mossgammal att jag har glömt hur det känns att vara kär.
Peggy menade inte det. Eller hur?
Nej.
Jag vet inte vad jag menar.
Men allt har alltid varit sa perfekt för er.
Ni älskade varandra och gifte er i en stor kyrka.
Ni akte pa bröllopsresa i södra Frankrike.
Ni har aldrig haft nagra problem.
Sa hur kan ni första hur det är med Fred och mig?
Har vi aldrig haft problem?
Hur manga ganger har jag sagt att jag hatar dig och trott att det var sant?
Hur manga ganger har du sagt att du är trött pa mig?
Hur manga ganger har vi varit tvungna att bli kära om igen?
Förlat.
Det är ingen fara, gumman.
- Är Al här? - Ja, han väntar pa dig.
Sätt dig.
- Vad vill du ha? - Kaffe. Jag maste kunna tänka klart.
En kopp kaffe och en whisky och soda.
Vad vill du? Vill du lana pengar?
Jag ville ställa en fraga.
Fraga pa.
Är du kär i Peggy?
- Maste jag besvara den fragan? - Nej.
Men jag upprepar ända: Är du kär i Peggy?
Ja.
Tack för ett kort och ärligt svar.
Ingen orsak. Vad gör vi nu?
Din fru. Hur gar det med henne?
Var kommer hon in i bilden?
Angar det dig?
Peggy sa ocksa att det inte angar mig.
Sa du har fragat ut henne ocksa.
Hon berättade frivilligt för mig och sin mor.
Vi har ett rätt ovanligt förhallande i var familj.
Det kanske verkar fanigt och gammaldags, men vi pratar med varandra.
- Jag tycker mycket om Peggy och jag... - Du vill inte att hon umgas med en tölp.
Jag har inte kallat dig tölp. Än.
Jag vill inte att hon ska bli inblandad i det här.
Vad gör vi nu? Gar vi ut och avgör saken?
Det är ingen ideallösning.
Jag vet hur man vinner slagsmal.
Om vi började slass kanske jag bryter nacken pa dig.
Det vill jag helst inte.
- Jag tycker rätt bra om dig ocksa. - Tack.
Men jag gillar inte att du träffar Peggy i smyg
och erbjuder henne din falska kärlek.
Jag kommer att göra allt för att halla henne borta fran dig,
sa att hon glömmer dig och kan gifta sig med nan som gör henne lycklig.
Det avgör väl saken.
Jag träffar henne inte igen.
Jag lovar det.
Jag kommer inte att träffa henne igen.
Jag ska ringa henne och säga det.
- Är du nöjd nu? - Ja.
- Var det nat mer? - Nej.
Hej.
Jag bjuder.
Al Stephenson sitter där borta.
- Hur mar du? - Bra.
- Ska vi visa Al vart nya nummer? - Visst.
Jag ska visa dig en sak. Kom.
- Vänta tills du far höra det här. - Är du redo?
- Jada. - Ett, tva, tre.
Vad fint.
Vad är det? Gillade du det inte?
Jo, visst lät det bra. Jag trodde du skämtade om pianolektioner.
Det var Fred.
- Är nat pa tok? - Nej, han maste tillbaka till affären.
Bjud mig pa en drink.
Vem var det?
Han sa att han var ledsen, men att det inte kunde hjälpas.
Han sa att det inte vore rätt mot hans fru om vi fortsatte att träffas,
för jag är uppenbarligen en san flicka som tar sant här för allvarligt.
Sen sa han hej da, väldigt artigt, och la pa.
Du och pappa behöver inte oroa er för mig längre.
Det var slutet pa min karriär som äktenskapsbryterska.
Jag vet att du tycker synd om mig. Du tror att jag lider av brustet hjärta.
Men ödsla ingen sympati pa mig. Nu förstar jag bättre.
Jag har betett mig som en idiot.
Nu har jag fatt lite vett ibankat mig.
Jag är glad att slippa den där röran.
Jag är glad att jag inte kommer att träffa honom igen.
Tva glass med chokladsas.
Kan man fa en ost och skinka pa grahamsbröd?
Ost och skinka ska bli.
Varsagoda.
Tack.
Hej. Kul att se dig.
Vad hände pa Butch's?
- Vad menar du? - Du och Al. Var det nat trubbel?
Nej, vi pratades bara vid.
Varsagod, sir.
- Vad vill du ha? - Vad som helst. Glass med chokladsas.
- Hej, soldaten. - Matrosen.
Ursäkta.
Gör det nat om jag ställer en personlig fraga?
Jag vet. Hur fick jag de här krokarna och hur fungerar de?
Alla säger det när de börjar med: "Far jag ställa en personlig fraga?"
Jag blev trött pa mina gamla händer.
Det var sa jobbigt att tvätta dem och göra manikyr.
Sa jag bytte dem mot den senaste modellen.
De är radarstyrda. Titta.
- Inte illa. - Du är inte feg av dig.
Det är hemskt att se nan som fatt offra sig. För vad?
För vad? Vad menar du?
- Vill ni ha nat mer? - Notan.
Vi blev lurade. Vi tvingades in i kriget.
Visst, av japanerna och nassarna.
De hade inget emot oss. De ville slass mot britterna och kommunisterna.
De skulle ha slagit dem om inte regeringen hade lurat med oss.
Vad pratar du om?
Vi slogs mot fel människor.
Läs själv. Ta reda pa varför du var tvungen att mista dina händer.
- Sen kan du göra nat at det. - Det är bäst ni betalar och gar.
- Vem tror du att du är? - Betala i kassan där borta.
Kaffe.
Och en sak till. Varenda servitörsfjant i det här landet tror att han är nat.
Vad säljer du?
Inget utom gammaldags patriotism.
Vilken patriotism. Är vi ett gäng idioter hela bunten?
Borde vi ha varit pa Japans och Tysklands sida?
Se pa fakta, säger jag bara.
Jag har sett fakta. Jag har sett skepp sjunka och 400 av mina kamrater med det.
Var de grabbarna idioter?
Det är den obehagliga sanningen och ju förr vi inser det...
- Om jag ända hade händer. - Ta bort dem.
Lat honom vara.
RECEPT
Far jag komma fram?
Ga och hämta apotekaren.
Undan. Vad hände?
- Fred Derry slog till honom. - Ta hit jod och bandage.
- Ja, sir. - Du behöver inte säga det.
Kunden har alltid rätt, sa jag är sparkad. Men den här kunden hade inte rätt.
Vi ses utanför om nagra minuter.
Förlat att du miste jobbet. Men den där typen...
Jag vet. Man läser om dem men man stöter inte pa dem särskilt ofta.
Hur är det med din flickvän?
- Ska ni gifta er? - Jag vet inte.
Hursa? Vill hon inte gifta sig?
Det är inte Wilmas fel. Hon har varit hygglig.
- Sa det är ditt fel alltsa. - Ja, det är väl det.
- Kan du göra mig en tjänst? - Visst. Vad?
Jag borde inte ge kärleksrad, men ga och prata med Wilma - nu.
Krama om henne och fria till henne och gift dig sen med henne.
Imorgon, om du kan fa licens.
Om du behöver en best man, sa... Här kommer min buss. Vi ses.
- Allt väl? - Jag ska bara ta ett glas mjölk.
Knacka pa dörren när jag ska komma.
Vad gör du uppe sa här dags?
Jag sag att du var vaken. Jag sag dig genom fönstret.
Jag maste prata med dig.
Kom in.
- Vill du ha kyckling? - Nej, tack.
- Är du säker? - Ja.
- Vill du ha ett glas mjölk? - Nej, tack.
Sätt dig.
Mina föräldrar vill skicka bort mig imorgon.
- Vart? - Till Silver Lake. Till faster Vera.
Det later trevligt.
Men jag vill inte aka.
Jag vill stanna här.
De vill att jag ska aka sa att jag glömmer dig.
De tror att du inte vill träffa mig
och om jag aker bort ett tag sa kanske jag glömmer allt det här.
Det kanske är en bra idé.
Du kanske borde göra det.
Vill du bli av med mig?
Säg som det är. Vill du att jag ska glömma dig?
Jag vill att du ska vara fri.
Sa att du kan leva ditt liv.
Jag vill inte lägga beslag pa dig bara för att du är snäll.
Kan du inte fatta hur det verkligen är? Hur jag känner?
Jag försöker tala om det för dig.
Men du vet inte hur det blir.
Du vet inte hur det blir att leva med mig
och att konfronteras med det här varje dag.
Men jag kan bara fa veta om jag försöker.
Det lär visa sig snart om jag inte är stark nog.
Vi har statt varandra nära väldigt länge, eller hur?
Ända sen vi var barn.
Ja.
Jag ska ga och lägga mig.
Jag vill att du följer med och ser hur det gar till.
Ja.
Jag har lärt mig att ta av selen.
Jag kan ala mig i pyjamasen.
Jag har tur som har armbagar. Vissa har inte det.
- Men jag kan inte knäppa den. - Det gör jag.
I det här läget är jag hjälplös. Mina händer ligger pa sängen.
Jag kan inte spänna fast dem utan att be om hjälp.
Jag kan inte röka eller läsa.
Om dörren skulle blasa igen kan jag inte öppna den och ta mig ut.
Jag är lika hjälplös som en bebis som maste skrika för att fa det han vill.
Nu vet du.
Nu vet du hur det är. Du vet väl inte vad du ska säga.
Det gör inget. Ga hem. Ak härifran, som din familj sa.
Jag vet vad jag ska säga.
Jag älskar dig. Och jag tänker aldrig lämna dig.
Menar du att det inte gör nat?
Nej. Jag sa ju att jag älskar dig
Jag älskar dig.
Det har jag alltid gjort och kommer alltid att göra.
God natt, älskling. Sov gott.
God natt.
ARBETSLöSHETSKASSA
Gumman, skynda dig, din man kommer snart.
Han letar jobb. Han kommer först om en timme.
- Vad gör det om han kommer? - Jag fattar inte.
Det finns ju sa mycket pengar. Vad är det med honom?
Han är väl inte sa smart.
Hur star det till?
Bra, tack. Vem är du?
Det här är Cliff Scully, en gammal vän.
- Hej. - Angenämt. Ut med dig.
- Du är visst tuff. - Hör nu.
Sa kan du inte bete dig. Cliff är en vän.
Han har bjudit ut mig och jag tänker ga ut.
- Ut med dig. - Lappar jag till honom nu?
Maste du fraga henne?
Jag tar hand om det här. Vänta pa mig där nere.
Ännu en före detta soldat?
Har du haft problem att ateranpassa dig?
Inte direkt. Det är lätt om man tar livet som det kommer.
Jag har hört det.
- Vi ses. - Knappast.
- När hittade du honom? - Han är en gammal vän.
Han tittade bara in för att ta en drink.
- Umgicks ni när jag var borta? - Jag umgicks med manga.
- Vad tror du att jag gjorde hela tiden? - Jag kan bara gissa.
Gissa pa. Jag skulle ocksa kunna gissa en del.
Vad gjorde du i London, Paris och alla de där ställena?
Jag har gett dig alla chanser att bli nat. Jag slutade jobba.
Jag har offrat mina bästa ar. Och vad har du gjort? Misslyckats totalt.
Du kunde inte ens behalla jobbet.
Sa jag tänker försörja mig själv och bo ensam.
Och sa att du inte missförstar mig - jag ska begära skilsmässa.
Vad säger du om det?
Lat inte Cliff fa vänta.
- Vad tänker du göra? - Jag tänker ge mig av.
- Vart? - Sa langt fran Boone City jag kan komma.
Det var en bra idé. Du far nog ett bra jobb nan annanstans.
Det finns affärer överallt.
Minns du den här gamla tröjan?
- Visst. - Du kan behöva den.
- Tack. - Du glömde de här.
- Jag vill inte ha dem. - Vad är det?
Vackra ord som inte betyder nat. Kasta dem.
Det här är hedersomnämnanden för dina medaljer.
Dem har du aldrig visat oss.
Sana fick alla soldater med reservprovianten.
Dem ska vi spara, min son.
Jag ska hämta strumporna jag tvättade.
Tror du att du gör rätt?
Genom att ge mig av? Vem vet om det är rätt eller fel?
Nu kan jag börja om pa ett nytt ställe.
Hur vet du att det blir annorlunda där?
Vi behöver sana som du som var ute i kriget här.
Jag vet att det inte har varit lätt för dig sen du kom tillbaka,
men du borde stanna och kämpa pa här ett tag till.
Du bryr dig om mig.
Men jag vet när det är dags att ge sig av.
Jag maste aka nu.
- Här är dina rena strumpor. - Lägg dem här i.
- Ta hand om pappa. - Jag ska göra mitt bästa.
- Men vi kommer att sakna dig. - Det borde ni vara vana vid.
Vi ses.
Det gar tva flyg ikväll. Ett österut och ett västerut.
Ni far fraga piloten. Vart ska ni?
Vilket gar först?
Planet österut gar klockan atta.
Det later bra. Jag väntar till dess.
- Ni verkar inte bry er om vart ni aker. - Nej.
Hör här. Sätt dig ner.
"Högkvarteret, attonde flottiljen. Medalj för tapperhet i flygtjänst."
Titta.
"Trots svar smärta, chock och blodförlust,
utan tanke pa sin egen säkerhet,
kröp kapten Derry tillbaka till bombsiktet,
ledde sin gruppering i en perfekt bombräd
och fällde sina bomber med stor precision."
"Hjältemodet, pliktkänslan, skickligheten och lugnet i strid
som kapten Derry visade under de svaraste omständigheterna
gör honom och det amerikanska flygvapnet till en stolthet."
"Under generallöjtnant Doolittle."
TUR OCH RETUR?
Vad gör du där uppe?
Vad gör du uppe i planet?
- Jag har jobbat i ett sant där. - Aterupplivar du gamla minnen?
Eller gör mig av med dem kanske.
Ta en sista titt. De ska skrotas.
Jag vet, skrothandlaren far allt i slutändan.
Det är inte skrot. Vi använder materialet till att bygga elementhus.
Du behöver väl ingen hjälp?
- Är du arbetslös? - Ja.
Jasa, en av flygvapnets fallna änglar.
Ursäkta att jag inte har medlidande.
Medan ni glamorösa typer var uppe i det bla var jag i en pansarvagn.
Jag hör gärna dina krigsminnen en annan gang.
Jag bad bara om ett jobb. Finns det nat?
- Kan du nat om byggbranschen? - Nej, men jag kan lära mig.
Jag lärde mig jobbet där uppe.
Gus, se om du tror att vi kan fa användning av honom.
Tack.
Vi far inte glömma texten. Bruden kommer ner för trappan.
När jag ser henne börjar jag spela.
Sen nickar jag och sen börjar vi sjunga.
Da försöker vi.
Här kommer hon.
Vänta pa tonen.
Sa där, ja.
- Mrs Cameron? - Ja. Mrs Stephenson?
- Ja. - Kom in.
Min dotter.
Goddag.
- Varsagod. - Men inte skulle ni...
Min dotter.
Hej, mr Cameron.
Det här är Homers föräldrar.
- Vad trevligt att ni kom. - Bal?
Hall den stilla.
Jag hörde att du skulle ge dig av. Jag trodde inte att du skulle komma.
- En mer palitlig best man far du leta efter. - Här är ringen.
Tappa inte bort den.
Det här är en stor dag.
- Du har flyttat tillbaka till dina föräldrar. - Ja.
Jag har smakat pa balen. Den är väl för barnen.
- Vill du ha lite? - Da kanske jag svarar fel.
- Du, da? - Nej, tack. Kanske senare.
Maste jag dricka ensam, sa. Lycka till.
- Tack. - Du lovade att inte dricka.
Smaka pa det här sa märker du
- att man kan bälga i sig det. - Al klarar av det.
- Det vill jag mena. - Ursäkta mig.
Smaka själv.
- Vad trevligt att se dig igen. - Ja, detsamma.
Vad har du haft för dig pa sistone?
Jobbat.
Ja, pappa sa att du jobbar inom byggbranschen.
Det var lite optimistiskt sagt. Jag är skrothandlare.
Manga skulle säga att jag är välkvalificerad för det,
bade till min läggning och utbildning.
Det är väldigt intressant.
- Var är Homer? Wilma är färdig. - Jag ska hämta honom.
Ursäkta mig.
Mary, Kay... Jackie.
Här borta.
Titta pa mig.
Vi har samlats här inför Gud
för att förena denna man och denna kvinna i äktenskap.
Om nan vet en anledning till varför de inte ska förenas i äktenskap
sa säg det nu, eller tig för alltid still.
Tar du denna kvinna att bli din äkta maka?
Ja.
Tar du denna man att bli din äkta make?
Ja.
Vem överlater denna kvinna till denne man?
Jag.
Ta nu Wilmas högerhand i din och säg efter mig:
Jag tar dig till min äkta maka.
Att älska och varda i all evighet.
I nöd och lust.
Att älska till döden skiljer oss at.
Ta nu Homers högerhand i din högra hand och säg efter mig:
Ringen.
Sätt den pa det fjärde fingret pa Wilmas vänsterhand.
Säg efter mig:
Lat ringen bli en symbol.
De som Gud har fört samman, lat ingen människa skilja dem at.
Homer och Wilma har ingatt äktenskap
och har gjort detta inför Gud och denna församling.
De har därigenom givit varandra sitt hedersord
och som ett tecken pa detta har de givit och mottagit en ring.
Jag förklarar dem härmed man och hustru.
Gud välsigne er bada.
Du vet väl att det kommer att ta manga ar innan vi kommer pa fötter.
Vi kommer att vara fattiga och inte ha nat fint hus.
Vi kommer att behöva jobba. Vi lär stöta pa problem.
översatt av Visiontext: Anna Townend
SV